Gre potohodec Andrej
v legolandijo,
v Indijo Koromandijo
in še naprej,
gre v mavrico,
v pravljico
in še naprej,
gre za milimi pticami,
k mizi s picami
in še naprej,
do modrega znamenja,
do zadnjega amena
na konec sveta.
Tam, kjer zmanjka poti,
šteje do tisoč tri
in hitro pofočka
grdogleda soseda,
ljubega očka
in seveda
še
deda.